Každé ráno vstaneš a vymýšlíš, jak mě nejvíc vytočit?
To děláš? Říkáš si: "Jak bych dnes Alana zničila"?
Jak mu rozpárat hrudník, vyrvat srdce a vysát ho?
Matka nebo exmanželka?
Exmanželka.
Ahoj, Judith.
Charlie tě pozdravuje. Taky tě zdraví.
Jsi zlá a sobecká!
Ne, myslím, že je to velmi trefné.
Platím alimenty, dětské přídavky, abys mohla mít hezký dům, hezké auto…
a všechny víkendy volné, protože si beru Jakea.
A ty mi řekneš, že potřebuješ dovolenou?
Vážně? A co přesně tě stresuje?
Každotýdenní manikúra? Hospodyně?
- Zpevnění prsou. - Zpevnění prsou?
- Které jsi zaplatil. - Které jsem zaplatil.
- A nikdy neviděl. - A nikdy neviděl!
Ne. Ty mě poslouchej.
Myslím, že žiješ na sakra vysoké úrovni…
na kterou já dřu 60 hodin týdně.
A jestli někdo potřebuje dovolenou, nejsi to ty ale já!
Tak dobře.
Sbohem.
Judith jede na týden na Hawaj.
Takže Jake zůstane tady.
Jsem v šoku.
No tak, Jake. Je čas jít do školy.
Nemůžu do školy. Jsem nemocný.
Co ti je?
Myslím, že trpím překyselením organismu.
Vážně? Překyselením organismu?
Co tě bolí?
Hlava?
Hezký pokus.
- Krk? - Vstávej!
Dobře, dobře.
Měl bys vědět, že tenhle den začínám ve velkém stresu.
Promiň, chceš, abych tě poslal na Hawaj?
To by bylo fajn.
Proč ti to tak trvá?
- Nemůžu najít druhou botu. - Vem si jiný pár.
Ale tuhle jsem si už obul.
Proč jste vzhůru tak pozdě?
Je sedm ráno.
- Proč jsem vzhůru tak brzo? - Kde jsi byl?
Hledal jsem království pro ženu, které sedí tahle bota.
Ta je moje. Kde byla?
Na příjezdové cestě.
No jo!
Jdeme.
- Máš mou svačinu? - Svačinu?
- Měl jsi mi udělat svačinu. - Do háje!
Tohle mému stresu nepomáhá.
Zapomněl jsem. Co tu děláš uprostřed týdne?
Máma je na dovolené.
Od čeho?
Ode mě.
Dám ti radu. Nerandi se ženskými, co bydlí u letiště.
Nedá se tam usnout.
Budu si to pamatovat.
Měl jsem ji přivést sem.
Možná příště.
Příště?
- Máš tu svačinu? - Tady je.
Co to děláš? To bylo pro Jakea.
Neměl to podepsané.
Fajn. Budeš mít půlku sendviče…
banán, možná pomeranč a...
čert to vem, artyčok.
Artyčok?
Možná to vyměníš za něco dobrého?
S kým? S nějakým retarďákem?
Zkus to. Řekni, že je to štěně.
Jdeme.
Zapomněl jsem napsat pět otázek, které bych položil Georgi Washingtonovi.
Co? Včera jsi říkal, že nemáš domácí úkol.
Vždyť říkám, že jsem zapomněl.
- Fajn, uděláš si to v autě. - V autě jsem si chtěl udělat matiku.
Prezidente Washingtone.
První otázka:
Přemýšlel jste, že byste se po smrti vrátil jako zombie?
Nemyslím, že šlo učitelce o tohle.
Chceš to udělat ty?
Ne. Jde ti to dobře.
Druhá otázka:
Dá se jíst lidské maso dřevěnými zuby?
Ahoj, Lorraine. Mám malé zpoždění.
Můžete přesunout pacienta z 9.30 na 10.00, z 10.00 na 10.30…
a tak dále.
Že ne?
Vydržte, někdo mi volá.
Ahoj, mami. Teď nemůžu mluvit. Vezu Jakea do školy.
Judith je na Hawaji.
Ne, to neznamená, že jsem kus hadru.
Rohožka je jiný výraz pro kus hadru.
Musím končit. Zavolám později.
Lorraine, jsem zpět.
Neříkejte, že mám počkat...
Třetí otázka:
Myslíte, že byste zahájil Válku o nezávislost dřív, kdybyste měl armádu nemrtvých?
Je to vážně hračka.
Lorraine, tady je Dr. Harper.
Budu tam asi za 40 minut.
Jak to, že jdete domů?
Ale no tak, menstruaci jste měla před dvěma týdny.
Ano, mám o tom přehled.
Čtvrtá otázka:
Co si myslíte o nových, rychle se pohybujících zombie?
Ne, ne...
Lorraine, neplačte. Prosím, neplačte.
Charlie, jdu domů.
Kolikrát jsem tě žádal, abys to nedělala?
- Jdu domů. - Asi chceš, abych ti zaplatil.
Není třeba, vzala jsem si peníze z tvé peněženky.
Fajn.
Víš co? Dostala jsem přidáno.
Gratuluju.
- Chceš vědět, proč mám přidáno? - Ne, určitě jsem měl důvod.
Protože když jsem vzala tuhle práci, musela jsem uklízet jen po tobě.
I když to bylo nechutné, dalo se to zvládnout.
Když se nastěhoval tvůj bratr, brala jsem to se sobě vlastním humorem…
protože on po sobě uklízí jako neurotický mýval.
Jde o dítě, že?
Trefa. Proto jsi šéf.
Bude tu jen týden. Je to dočasná situace.
Ale mé zvýšení platu je stálé.
To zní fér.
To je hrozný den.
- To mi povídej. - Přihlaste se…
kdo celý den drhnul prckovy kalhoty…
které na sobě měly víc šmouh než prchající auto.
To jsem si myslela.
A teď mě, milé dámy, omluvte…
musím chytit tři autobusy.
Vsadím se, že je chytá holýma rukama.
Mám vlastní problémy.
Přišel jsem do práce pozdě a moje recepční odešla dřív…
protože má reprodukční cyklus králíka.
Pak za mnou přišel velký opilý Samoan, který si myslel, že chiropraktika...
je masáž se „šťastným koncem“
Chtěl jsem mu napravit krk, ale on se pořád otáčel a mrkal na mě.
- To je hrůzostrašné. - To mi povídej.
Ještě se s ním uvidíš?
Nebo mám říct: Ještě uvidíš jeho Samoa?
No tak, to je sranda.
Jo, moc veselé.
Víš, co je tvůj problém?
Málo piješ.
Asi máš pravdu.
To je dneska poprvé, kdy si můžu sednout a snížit tlak.
- Na zdraví? - Na zdraví.
To je dobré.
Jen mám neodbytný pocit, že jsem na něco zapomněl.
- Když jsi zapomněl, asi to nebylo důležité. - Máš pravdu.
Nemůžu uvěřit, že jsi na mě zapomněl.
Řekl jsem, že mě to mrzí.
Zapomněl jsi na mě.
Já vím. Cítím se hrozně.
Kolik máš dětí?
- Na podlaze je ručník, kámo. - Je mi dobře.
To je hezké, ale sedni si na něj, aby otisk tvého zadku nezůstal na sedačkách.
Taky jsi na mě zapomněl.
Jo, ale já jsem jen strýček. On je otec.
Jo, můj vlastní otec.
Díky, Charlie.
Můžu ti to nějak vynahradit?
- Chceš jít na speciální večeři? - Ne.
- A co kino? - Proč?
Abys mě tam taky zapomněl?
Říkám to naposledy: Promiň.
To není naposledy.
Chci jet domů. Jsem mi zima a jsem mokrý.
Jestli mi ještě kopneš do sedadla, bude ti víc zima a budeš mokřejší.
Nech ho být. Měl těžký den.
Jo, táta mě zapomněl na dešti!
Promiň.
Neříkal jsem to?
Co to je na podlaze?
Nevím.
Reklamní letáky. Parkovací lístky
A tohle?
Saténová páska na oči.
Na co?
Jak to myslíš "na co"?
Kdybych chtěl hrát...
na slepou bábu.
- Neuvěřitelné. - Nesuď mě.
Ty jsi osahával samojského šviháka.
To je pro mě. Z berňáku.
Poslali to před měsícem.
Zatracení pošťáci.
Perfektní.
Vážně perfektní.
Dobré zprávy?
Udělají mi audit.
Přijdou už zítra.
Koukni na to z druhé strany.
Jaké druhé strany?
Dobře, dostal jsi mě.
Jak jsi mi to mohl zapomenout dát?
Nevím.
Jak jsi mohl zapomenout syna na dešti?
- Jo. - Jo!
Pozor na nohy.
Vstávej, spáči. Slunce se tetelí, ty ještě v posteli.
Vypadni z mého pokoje, nebo tě zabiju holýma rukama.
Dnes mám ten audit. Musíš vzít Jakea do školy.
Zavolej mu taxi.
Prosím, počítám s tebou.
Tak to budeš zklamán.
Musíš Jakea obléct, udělat mu svačinu.
- A odvézt ho do školy před osmou. Ano? - Dobře.
- Ty se nehýbáš. - Ano, hýbám.
Ukazuju ti pod peřinou prostředník.
Vstávej!
Dobře, jsem vzhůru.
Víš, co máš udělat s Jakem?
Musíš být zodpovědný. Dnes musíš být mnou.
- Zvládneš to? - Včera jsi ho nechal na dešti.
Nenastavil jsi laťku moc vysoko.
Klídek. Dokážu odvézt tvé dítě do školy.
Dobře, protože potřebuju tvou pomoc.
Teď odejdu.
Jsi připravený, že?
Charlie?
Vstávej!
Obleč se. Odvezu tě do školy.
Nemůžu, jsem nemocný.
Na to ti tak skočím.
Nechtěj mě naštvat, prcku. V noci jsem spal sotva devět hodin.
Obleč se.
Nejdřív si musím dát sprchu.
Sedneš si k oknu.
- Obleč si to. - Měl jsem je včera.
Ještě nevyšly z módy. Obleč si je.
- Můžu mít trochu soukromí? - Proč? Je ti 11.
To je skoro puberta.
Dobře.
Odcházím.
Copak jsem se zbláznil.
Vstávej!
Mohl jsem se obléct sám.
Měl jsi šanci.
Vypadám jako blbec.
Jo, jsi skoro v pubertě.
Zapomněl jsem se učesat.
Udělám to.
To jsou sliny.
Sliny jednoho muže jsou tužidlem pro druhého. Zmlkni.
Vypadáš parádně. Jdeme.
- A co svačina? - Promiň, už něco mám.
Ne, máš mi udělat svačinu.
Dobře, pojď.
Ty nejsi ranní ptáče, že?
To říkáš proto, že jsem ti naplival na hlavu.
- Máš rád studenou pizzu, že? - Jasně.
Ta je mražená.
Když si na ni sedneš, do svačiny bude akorát.
Mrzne mi zadek.
Chtěl jsi pizzu.
Pustím vyhřívání sedaček.
Ohřejeme to z obou stran.
- Jsem radši, když mě do školy vozí táta. - Ježíši, ty se nebavíš?
Protože já jsem z toho nadšený.
Nejdřív na mě zapomene. Teď mě nechá s tebou.
Víš co?
Tvůj táta dře jako pes, abys měl všechno, co potřebuješ.
A jestli občas není s tebou, tak proto…
že se snaží vyhnout federálnímu vězení.
Potřebuje sex.
S tím vězením jsem žertoval.
Co tím myslíš, že potřebuje sex.
Poslední dobou je dost protivný.
Ty jsi pořád v dobré náladě. Asi proto, že máš sex.
Sex není všechno, aby bych chlap šťastný.
Musí mít i peníze.
Ať máš hezký den. Něco se nauč.
To není moje škola.
Co tím myslíš?
Že tady do školy nechodím.
Do které školy chodíš?
Do základky na Woodward Avenue.
- A to je, sakra, kde? - Asi na Woodward Avenue.
Nevím, proč bys jeden den nemohl zůstat tady.
Najdeš si nové kamarády.
Ahoj, Alan, tady Charlie.
Mám dotaz, ale nechci, aby ses zbytečně nervoval.
Kde přesně leží Jakeova škola?
Nevíš, kde je Jakeova škola?
Co je to, sakra, s tebou?
Chceš mě zabít...
Asi jsi měl s tím sexem pravdu.
Dobře. Základní škola Woodward Avenue.
Vypadá, že je zavřeno.
Protože jsem tady o hodinu později. I dopravní strážník je pryč.
A co kdyby ses vykašlal na školu a půjdeme do kina?
- Nemůžu. Mám vystoupení. - Jaké vystoupení?
O otcích zakladatelích. Přijdeš tam, že?
Proč bych měl?
Máma je na Hawaji a táta má daňovou kontrolu. Zbyl jsi ty.
Zbyl jsem jen já.
Taky tím nejsem nadšený.
Dobře. Kdy a kde?
V posluchárně po obědě.
Jo a potřebuju kostým Bena Franklina.
To mi říkáš teď?
Řekl jsem to mámě, ale ta je na Hawaji.
Dobře.
Washington, Jackson, Lincoln.
Tady je. Benjamin Franklin.
Proč nemůžeš být Lincoln?
Vousy, znamínko, cylindr a máme to.
Protože Lincoln nebyl otec zakladatel.
Uvidím, co se dá dělat.
A teď upaluj.
Zapomněl jsi svačinu.
Bože, to je den.
Nechci to slyšet.
Víš, proč mi dělali audit?
Ne proto, že bych měl nepodložené odpisy. Které mám.
Ne proto, že mi klienti občas platí hotově…
a já to zapomenu zapsat. Což se stává.
Byli u mě proto, že nikdo z berňáku nechtěl věřit…
že platím tak obrovské alimenty.
Tři hodiny trvalo, než jsem je přesvědčil, že ano…
jsem velký blbec.
Fuj fuj.
Chceš vědět, co je fakt sranda?
Zkus sehnat extra malý kostým Bena Franklina v 9 ráno.
No jo, to představení. Jaké bylo?
Bomba.
Pecka.
Vrcholem byl 12letý čínský George Washington...
v napudrované paruce a nudlí u nosu.
A tvůj kluk s pleškou, v babiččiných brýlích…
držící draka s obrázkem kanárka, jak ohlašuje, že objevil elasticitu.
- Škoda, že jsem to neviděl. - Neboj, uvidíš.
Nafilmovali to asi ze 150 úhlů.
Řeknu mu, jak mě mrzí, že jsem tam nebyl.
- Jo, to bys měl. - Je ve svém pokoji?
Tu máš, kámo. Tvůj oblíbené.
Dvojitý cheeseburger a sýrové hranolky.
A jako dezert sušenky se zmrzlinou, kterou máš rád.
Tohle mi má všechno vynahradit?
- Jo. - Více méně.
Vím, že to bylo drsné a mrzí mě to.
Jsme lidé, děláme chyby, ale slibuju ti…
že ani jeden z nás pro tebe už nikdy nezapomene přijet.
Jo, ale i tak chci zpátky k mámě.
Kdy se vlastně vrací z Hawaje?
Do háje!